Previdno pobrskaš za kakšno resnico,
ki si jo do včeraj v zavihku nosila,
a spet si, kot kdaj že, prijem popustila
in črke brezlične le nizaš na žico.
Nastala bo grda ogrlica težka,
ti pa je ne boš več sposobna nositi.
Odpni težke zloge in pusti oditi
tem verzom po svoje, v njih ni več presežka.
Kar misliš, da res je, bila je utvara.
Zdaj svoje zamere razdrobi v prš ničev,
da te ne bo jezdila večna prevara,
navidezni kriki sprhnelih mrličev,
ki jih več nobena realnost ne mara.
Popusti! Nikjer ni nobenih hudičev.
Lidija Brezavšček - kočijaž